Вінничани заповнюють інтернет-сторінки оголошеннями з пропозицією продати свій орган. Найпоширеніший товар – нирки, за ними йдуть кістковий мозок та печінка. Найменш вигідний товар – сперма та кров
Мешканці Вінниці останніми часом, все більше намагаються вирішити свої фінансові проблеми за допомогою свого ж здоров’я.
Оголошення, що з’являються на інтернет-сторінках, просто вражають. Ось кілька з них. «Хлопець, 24 роки без шкідливих звичок, міцної статури, 88 кг, нирка абсолютно здорова, пройдене повне обстеження, згоден на операцію тільки в Україні». «Продам усі органи повністю. Мені 19 років. Продам навіть нелегально. Ціна за договором, предплата 75%. Гроші підуть до центру дітей інвалідів в України міста Вінниці. Я маю серйозні наміри. Хочу, щоб органи дісталися гарним молодим людям, у яких є бажання жити. Може деякі органи подарую. Не хочу покінчити з життям, не зробивши чогось хорошого в житті».
В Україні на такі кроки штовхає безвихідь та великі борги. Проте не факт, що на нирку відразу з’явиться покупець і не обдурить донора.
Трансплантація органів у нас може бути законною та незаконною. У переліку законних – здача крові, сперми, яйцеклітини, або трансплантація нирки за згодою донора, або його родичів. Кров хоч і найлегший спосіб заробити грошей, проте найдешевший. За сто мілілітрів крові платять лише 16 гривень. За раз можуть взяти 400 мілілітрів, проте першого разу не заплатять, а лише нагодують. До того ж потрібно бути цілком здоровим, пред’явити флюорографія, зробити попередній аналіз крові на СНІД та пройти терапевта.
Потребують донорів і репродуктивні клініки. Жінки можуть віддати свою яйцеклітину бездітній парі, а чоловіки – сперму. Вік донора – 20-40 років, він повинен бути здоровим, не пити та не курити.
Нирки по закону можуть трансплантувати лише від близьких родичів з підтвердженням цього. З дозволу близьких, лікарі можуть трансплантувати органи людей, що загинули.
Усе інше вважається незаконним. От тільки люди шукають будь-які шляхи, щоб обійти закон. Що сприяє шахрайським схемам. Так звані «донори» шукають довірливих людей, потім вимагають завдаток або 6-8 тисяч для неіснуючої особи, а потім зникають.
Відстежити інтернет-оголошення практично нереально, оскільки у профільних управліннях міліції для цього не вистачає людей.
Віталій (24),
вінничанин, що вирішив продати нирку
- На цю справу мене наштовхнула повна відсутність грошей. І вони мені потрібні були негайно. В Україні ніколи не було досить високих зарплат, тим більше для студентів. Ось і довелося піти на такий заробіток. Я написав оголошення – що я здоровий, без шкідливих звичок, хочу продати нирку. За півроку була лише одна пропозиція, і як виявилося – це був обман. Потім хотів продати печінку і кістковий мозок за 70000 і 15000 доларів відповідно. Операція планувалася десь в Ізраїлі чи Німеччині, може ще де-небудь, можна було б спробувати нелегально. Продавати кров та сперму також можна, але за це платять дуже мало. Хотів! І напевне, за тих обставин, та при гарній пропозиції зробив би. Зараз уже не буду, та і нема чого. Свої проблеми я вже вирішив.
Валентин Фіщук (51),
головний лікар станції швидкої допомоги
- У моїй практиці і по викликах швидкої допомоги не зустрічалися люди, яким потрібна була медична допомога, через те, що вони передали орган на трансплантацію. Я пам’ятаю, що років двадцять тому у нас в області мама передала нирку для трансплантації своїй дочці.
В Україні пересаджують фактично лише нирки, для трансплантації інших органів не вистачає бази. Усі хворі, що потребують пересадки, стоять у черзі в Науково-дослідному інституті хірургії у відділенні трансплантології у Києві. Туди вони потрапляють за направленням обласної лікарні. Усі хворі, що потребують пересадки нирки, беруться на облік, обстежуються, лікарі визначають імунологічну формулу сумісності. Будь-кому від будь-кого пересадити орган неможливо, він може не прижитися, через імунологічну несумісність. А далі ці хворі очікують на підходящий орган. Дехто стоїть у черзі роками, дехто може і не дочекатися пересадки.
Згідно зі статтею 47 Основ законодавства про охорону здоров’я, пересадка від донора до реципієнта органів та інших анатомічних матеріалів здійснюється за їх згоди або згоди їх законних представників, якщо шкода донору менша, ніж та, що загрожувала реципієнту. 16 липня 1999 року прийнятий Закон України «Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людини», який регламентує цю діяльність.
Пересадити орган за законом можна від близького родича за його згодою, чи іншої людини, яка вирішила пожертвувати органом, або від смертельно хворого за згодою його родичів. Періодично такі операції проходять. Але ці люди постійно хворі - мають статус інваліда та приймають ліки до кінця життя. У Вінницькій області близько ста пацієнтів очікують на пересадку нирки, і живуть вони лише завдяки гемодіалізу.
Анна Олійник (38),
керівник відділу зв’язків з громадськістю обласної міліції
- В Україні порушення встановленого законом порядку трансплантації органів або тканин людини, а також насильницьке донорство є злочинами. Це передбачає кримінальну відповідальність. Донором органів та інших анатомічних матеріалів може бути повнолітня дієздатна особа. Вона може дати письмову згоду на донорство на випадок своєї смерті або заборонити його. Повинна бути також згода інформованого дієздатного реципієнта. Трансплантації поводять акредитовані установи. Кабмін затвердив перелік державних та комунальних закладів охорони здоров’я і державних наукових установ. Статтею 143 Кримінального кодексу визначене покарання за порушення встановленого законом порядку трансплантації органів або тканин людини: штрафом до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до двох років виправних робіт або обмеженням волі на строк до трьох років.
Вилучення у людини шляхом примушування або обману її органів, або тканин для трансплантації карається обмеженням волі або позбавленням волі на строк до трьох років.
Такі ж дії щодо особи в безпорадному стані чи в матеріальній, чи іншій залежності від винного караються обмеженням волі або позбавленням волі на строк до п'яти років. Так само карається незаконна торгівля органами або тканинами людини.
Але якщо незаконна торгівля органами, вчинена за попередньою змовою групою осіб, або за участі у транснаціональних організаціях, тоді - ув’язнення від п'яти до семи років.
Статтею 144 Кримінального кодексу передбачена відповідальність за насильницьке донорство. Вилучення крові обманним шляхом карається позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років зі штрафом до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян чи без такого.
На Вінниччині з 2001 року органи внутрішніх справ не зареєстрували жодного подібного злочину.
Микола Мишовський (31),
священик вінницького храму Божого Милосердя
- Нещодавно світ обійшла новина, коли студент продав свою нирку за iPad. І зараз для когось власне тіло, це як один із шляхів заробітку. Хтось може продати себе за речі чи іграшки. Звичайно, це не нормально. Трапляється таке, що людей просто викрадають та калічать. Проте, коли людина потрапила в аварію, вона помирає, але своїм органом може врятувати ще когось - це гарний вчинок. На мою думку пересадка органів повинна чіткіше регламентуватися законодавством. Особливо, коли хтось може врятувати іншого.
Наталя Пивоварова (45),
завідувачка центру діалізу та нефрології обласної лікарні імені Пирогова
- Це дуже тонка та слизька тема, у нас в країні за продаж органів настає кримінальна відповідальність. У Вінниці живе 25 людей з пересадженою ниркою, зі здоров’ям у них усе гаразд. Бувають випадки, коли навіть діти народжуються з патологією – у них лише одна нирка, і вони продовжують з цим жити – і все нормально. В основному на трансплантацію погоджуються батько або мати, вони жертвують орган для своєї дитини.
А взагалі у нас черги на трансплантацію не існує, тому що ці люди перебувають на лікуванні і їм проводять гемодіаліз. Є люди, яким через вік ця операція взагалі протипоказана. 70% тих людей, які проходять гемодіаліз, може бути трансплантована нирка.